- Pyydän teitä vaimokseni. - Tiedän.
Sain kirjeen Howards Endistä. Meidän pitäisi käydä siellä.
Luulin teitä Ruth Wilcoxiksi.
- Mihin me asetumme asumaan? - Onitoniin.
En unohda Schlegeleitä pian.
Puutun asiaan, jos he käyttäytyvät huonosti.
He kuolevat nälkään!
Dempster irtisanoi hänet.
- Hulluko olet? - Haluan tavata Wilcoxin.
Puhun Henrylle siitä itse.
Älä suhtaudu köyhiin tunteellisesti.
En pidä miehestäsi ja aion kertoa sen. Kuljen omaa tietäni.
- Teillä olisi mukavampaa hotellissa. - Henryhän se siinä.
Minä uskon henkilökohtaiseen vastuuseen.
Se nainen oli siis rakastajattaresi.
10 vuotta sitten. Vapautan sinut kihlauksesta.
"Rakas ystävä... Tämä ei meitä erota."
Se ei merkitse minulle mitään.
Se tapahtui kauan ennen kuin tapasimme, sillä ei ole väliä.
Ymmärrän kyllä...
Hyvä herra Bast, puhuin herra Wilcoxille-
- mutta hänellä ei ole teille paikkaa. Ystävällisesti, M.J. Schlegel.
Helen, anna tämä. Bastin väestä ei ole mihinkään.
Minulla on sinulle huone täällä. Voisitko ystävällisesti tulla?
Voin itsekin käydä Bastien luona aamulla ja auttaa heitä. M.
Henry, kultaseni...
Henry, kulta, katso minua.
En aio suvaita tällaista kiertelyä. Katso minua.
Noin. Siinä kaikki.
Puhut eilisillasta. Vapautin sinut kihlauksesta.
Voisin keksiä tekosyitä, mutta en aio tehdä sitä.
Se saa jäädä siihen.
Jätä se miten haluat, mutta emme anna sen vaivata meitä.
Tiedän, mistä puhun. Sillä ei ole väliä.
Ei mitään väliä?
Tiedät, etten olekaan se, joksi minua luulit?
En ole arvoisesi. Jos olisin ollut, minä...
En pysty puhumaan siitä. Annetaan sen olla.
Sinä suojatussa elämässäsi...
Ja hienostuneet tavoitteesi...
Ystäväsi, kirjasi, sinä, sisaresi... Kaltaisesi naiset.
Kuinka voisitte ymmärtää miehen mieltä?
Vain katkeran kokemuksen kautta. Ja sanot, ettei sillä ole väliä.
Ei minulle.
Olenko viimeinen aamiaisella?
Tuliko Helen tänne?
- Lähettikö hän mitään viestiä? - En ole kuullut.
- Soittaisitko kelloa? - Mitä varten?
- Kysyisin viestistä. - Ei ole kelloa. Naru katkesi.
Emme ehtineet korjaamaan sitä. Toin pienen gongin.
- Niinkö? - Kyllä. Se on tuolla.
- Toitko sen Lontoosta? - Kyllä.
- Mistä löysit sen? - Dolly hankki sen Harrodsilta.
- Sinusta tämä lienee huvittavaa. - Ei. Älä ajattele niin.
- Voit sanella ehdot. - Älä puhu minulle noin.
- En voi väittää vastaankaan. - Totta kai voit.
- Hyvä herra. - Herra Burton...
Kävikö sisareni täällä illalla?
Ei. Neiti Schlegel yöpyi tietääkseni hotelli Georgessa.
Lähetänkö jonkun kysymään asiaa? Voin mennä itsekin.
Menen itse. Kiitos, Burton.
Se on hyvin yksinkertainen tarina.
Kymmenen vuotta sitten varuskuntakaupungissa Kyproksella.
Olin kaukana hyvästä seurasta. kaukana Englannista.
Olin hyvin yksinäinen, ja kaipasin naisen ääntä.
Sanoin jo liikaa, jotta voisit antaa anteeksi.
Mutta minähän annoin jo, Henry.
- Niin? Mitä nyt? - Minä täällä, Tibby.
Helen? Tule sisään. Qing jinlai.
- Sain sähkeesi. En... - Tarjoilenko lounaan?
- Mielellään. - Hyvä on, herra.
Oletko kunnossa?
Kyllä. Mitä sanoit minulle, kun tulin?
Minäkö? "Qing jinlai."
Se on kiinaksi "tule sisään, ole hyvä."
Jos ei sano "qing", se on vain "tule sisään".
Tai sinne päin. Ja voi sanoa "qing jinlai ba."
Voi, Tibby.
Näytät järkyttyneeltä. Mikä hätänä?
- Tulin Onitonista. - Onitonista? Mutta eikö...
Onitonissa tapahtui kaikenlaista.
- Kuka syö lounasta? - En tiedä, mitä pitäisi tehdä.
Megiin liittyvä uutinen järkyttää minua, enkä halua nähdä häntä.
Tulin vain kertomaan sen. Lähden Muncheniin tai Bonniin.
Tehkää minun osuudelleni huonekaluista mitä haluatte.
Olen jotakuinkin sekaisin.
Menikö Evien häissä jokin pieleen?
Ei häissä.
Annie odottaa. Kyljykset menevät pilalle. Voiko hän tulla?
Haluan kuivat silmäni.
Annie, tule takaisin hetken kuluttua.
Hyvä on, herra. Oletteko kunnossa, Helen-neiti?
Kyllä, ihan kunnossa, Annie. Kiitos.
Leonard tiesi siitä koko ajan.
Meg ei ole varmastikaan kuullut vielä.
Antaa heidän mennä naimisiin.
Jotenkin se on kompensoitava. En tiedä, kuka sen maksaa ellen minä.
Tämä on luottamuksellista. Megille ei saa kertoa.
Panen tilillesi pian 5000 puntaa.
Anna ne Leonard ja rouva Bastille.
- Voi hyvänen aika! - Ei pikkuraha riitä.
Jos onnistuu nostamaan edes yhden ihmisen syvyyksistä...
Ihmiset pitävät minua varmasti outona.
Ei sillä ole väliä. Mutta se on puolet omaisuudestasi.
Ei läheskään. Minulla on ihan liikaa.
Siitä kaksi saa 115. Ei se riitä.
- En uskonutkaan, että ymmärtäisit. - En ymmärrä ketään.
- Mutta sinä teet sen? - Mitä ilmeisemmin.
Kiitos, Tibbykins. Olet minulle niin hyvä.
Herra Theobald Schlegel, 2 Wickham Place.
Olen kiitollinen neiti Schlegelin anteliaisuudesta-
- mutta palautan hänen 5000 punnan shekkinsä-
- koska en tarvitse rahaa. Palauttakaa se hänelle.
Hyvä Helen, herra Bast palautti shekkisi sanoen, ettei tarvitse sitä.
Sinun on mentävä Etelä-Lontooseen ja pakotettava heidät ottamaan shekki.
Olen nähnyt kovasti vaivaa löytääkseni ystäväsi Lambethista-
- mutta herra ja rouva Bast tuntuvat kadonneen maan päältä.
Myönnän, että kun ottaa huomioon sinun tarjoamasi houkutuksen-
- tämä Leonard Bast vaikuttaa merkittävältä ihmiseltä.
Sinun täytyy löytää heidät. En kestä-
- että he ovat minun takiani kodittomia.
Olen yrittänyt. Sinun on hylättävä filantrooppinen tavoitteesi-
- ja sijoitettava rahasi johonkin järkevään.
Tulevan lankomme neuvosta-
- sijoitin itse Nottinghamin ja Derbyn rautateihin, ja rikastuin.
Suosittelen sinulle samaa. Tibby.
Rakas Helen, Henry ja minä menimme tiistaina naimisiin.
Tibby ja Juley-täti olivat läsnä, samoin kuin Charles ja herra Cahill.
Pieni seremonia ei haitannut, mutta olisin halunnut sinun olevan siellä.
Harkitsemme tulevamme Innsbruckiin.
Jos olet yhä siellä, haluan tavata.
Rakas Meg, lähden Garda-järvelle, jossa viivyn muutaman viikon.
Se on kuitenkin vielä epävarmaa.
"Vietän kuitenkin luultavasti kesän Italiassa, ehkä Napolissa. H."
Kuinka tyhjänpäiväinen kortti.
Hän lähti Innsbruckista koska ehdotin vierailua.
- Hän ei kai halua tavata sinua. - Ikävää.
- En kanna kaunaa. - Miksi et?
Hän on menettänyt itsehillintänsä. Hullua. Ei hänen kaltaistaan.
Jos sota syttyy, Helenin on palattava takaisin.
Kunhan Schlegelit eivät palaa Preussin riveihin. En päästä sinua.
Schlegelit ovat ytimiä myöten englantilaisia, Juley-täti sanoo.
Hän sanoo niin aina kun epäilee meitä epäsaksalaisuudesta.
Pitäisi kutsua tätisi tänne.
Emmekö voisi kutsua häntä Onitoniin?
Miksi ihmeessä? Annoin sen vuokralle.
Annoit Onitonin vuokralle?
Eikö meidän pitänyt asettua sinne asumaan?
Sanoinko niin? Voi ei, ei se ole hyvä.
- Miksi et kysynyt? - En halunnut vaivata.
Sitä paitsi se varmistui vasta tänä aamuna.
Missä me asumme? Miksei se ole hyvä? Minusta se on ihana.
Se on väärää aluetta. En tiennyt sitä. Ja talossa on kosteutta.
Se on uutta. En ole kuullutkaan siitä aiemmin.
- Eikö sinulla ole silmiä? Ja ihoa? - Luullakseni.
Totta kai se on kostea. Talo on rakennettu savimaalle.
Ja siinä on se kammottava lätäkkö höyryämässä...
Ehkä "kammottava" on liioittelua. Ne laaksot ovat pahamaineisia.
- Miksi sitten ostit talon sieltä? - Koska...
- Miksi sinä haluat Innsbruckiin? - Tapaamaan Heleniä.
Niin kai, mutta ei voi jatkaa kyselyä loputtomiin. -
- ostin Onitonin Evien vuoksi.
Hän halusi maalaishäät, eikä antanut aikaa etsiä taloa.
Hän pelkäsi, että se myytäisiin. Oniton Grangessa ei voi metsästää.
Kilometrien säteellä ei ole riistalintuja.
Hän sai maalaishäänsä ja minä myin talon valmistavalle koululle.
Eivätkö pojat kärsi kosteudesta?
Se on heidän ongelmansa. Minä kerroin kaiken talosta.
Missä me asumme? Olisi mukava asua jossain.
En ole vielä päättänyt.
Ei ole vielä toukokuu. Majaillaan täällä ja etsitään jotain kesäksi.
Meidän on lähdettävä Wickhamista.
Täällä on riittävästi tilaa veljellesi ja sisarellesi.
- En tarkoita sitä. - Mitä sitten?
- Voinko viedä astiat? - Totta kai.
Rakas Helen, tänään pakkasimme viimeiset laatikot.
Wickham Placesta lähti viimeinen kuorma.
Ei harmittaisi niin kovasti, jos sinne muuttaisi muita ihmisiä.
Mutta se harmittaa, että talo puretaan, ja tilanne tulee asuntoja.
Olen iloinen, ettet joutunut näkemään taloamme ilman elämää.
On outoa hyvästellä koti ilman sinua.
Henrystä se on sentimentaalisuutta. Tibby on Ducie Streetillä-
- ja sinä yhtä kaukana kuin ennenkin. Mikä on liian kaukana.
Henry tarjosi Howards Endin varastoksi.
Saamme kasata huonekalumme talliin ja alakerran huoneisiin.
Ne on uskottu maatilalla asuvan neiti Averyn huomaan.
Me olemme lopulta päättäneet rakentaa talon Sussexiin.
Piirustukset valmistuvat vasta syksyllä.
Rakas Helen, ilmoita, milloin palaat, tai kiellä kysymästä.
Tibby sanoi sinun olevan piiritetty. Kerroin, että siirryit etelään.
Rakas Helen, Dolly ja Charles joutuivat luopumaan autostaan.
En ymmärrä, miksi Charles ei saa rahaa.
Henryn mielestä hänen on ansaittava omat rahansa.
Kaipaan sinua kovasti. Kunpa kirjoittaisit edes kunnon kirjeen.
- Dolly! Kuinka voit? - Hyvin. Entä sinä?
- Kuinka pojat ja vauva voivat? - Oikein hyvin.
Ovatko piirustukset tuossa? Saanko katsoa?
Onko Helen palaamassa Englantiin?
Outoa, ettei hän ole tulossa.
- Helen on todella outo. - Onko hänellä osoitetta?
Poste restante jossain Baijerissa. Kirjoita hänelle.
Ei kannata.
Kuulitko, että neiti Avery on purkanut tavaroitanne.
Miksi? Eihän se ole tarpeen.
En tiedä. Luulin sinun pyytäneen.
En ole pyytänyt. Ehkä hän haluaa tuulettaa.
Kyse on muusta. Lattia on kuulemma täynnä kirjoja.
Charles lähetti kysymään, mitä on tekeillä.
Kirjoja? Oletko tosissasi? Onko hän koskenut kirjoihimme?
Entinen eteisaula on täynnä niin.
Dolly, kiitos. Minun on mentävä sinne.
Osa niistä on veljeni, ja hyvin arvokkaita.
- Ei hän saa niitä purkaa. - Hän taitaa olla höperö.
Neiti Avery? Rouva Wilcox täällä!
Oletteko siellä?
Neiti Avery!
- Tulkaa toki sisään, rouva Wilcox. - Kiitoksia.
- En tiennyt tästä. - Tulkaa aulaan.
Tämä on isäni miekka.
En tiennyt, pitäisikö ripustaa tupen kanssa vai ilman.
Ei tämä ollut tarkoituksena. Ei ollut tarkoitus avata arkkuja.
Kun lupasitte huolehtia tavaroista, emme olettaneet tätä.
Talo on ollut kauan tyhjänä.
Me emme selittäneet asiaa.
Me teimme virheen tässä.
Rouva Wilcox, virheitä on tapahtunut toisensa jälkeen 50 vuoden ajan.
En oikein tiedä.
En tiedä, mitä nyt pitäisi tehdä.
Uskomatonta.
Kiitoksia kovasti, neiti Avery.
Kaikki on ihan hyvin.
Tämä on ihastuttavaa.
Olisi vielä olohuone ja ruokasali.
Tässä sattui väärinkäsitys.
Herra Wilcox ja minä emme jää asumaan Howards Endiin.
Päätimme rakentaa uuden talon Sussexiin.
Ja osa huonekaluista, minun osuuteni, viedään sinne.
Luulette, että ette tule asumaan tänne, rouva Wilcox, mutta niin käy.
Se jää nähtäväksi.
Nyt sellaisia aikeita ei ole. Tarvitsemme isomman talon.
Olosuhteet... Ehkä jonain päivänä. Eihän sitä koskaan tiedä.
Jonain päivänä. Älkää puhuko jostain päivästä.
- Asutte täällä nyt. - Asunko?
Helen Schlegel, Poste Restante, Munchen.
Juley-täti sairaana. Tule heti Swanageen.
Rakkaudella. M.
Juley-täti. Kultaseni?
Lapsikullat...
Näettekös, tohtori? Nämä ovat sisareni lapsia.
Sanoin, että he tulisivat, ja nyt he ovat täällä.
Olemme olleet täällä päiviä. Sanot noin joka aamu.
- Sanonko? - Tibby, ole hiljaa.
- Ei sillä ole väliä. Olet sairas. - Mikä minua vaivaa?
Sinulla on keuhkokuume. Mutta hänellä on.
- Keuhkokuume? - Vilustuit, ja tuli keuhkokuume.
Tohtorin mukaan olet jo vahvistumassa.
- Missä Helen on? - Sähkötimme hänelle Muncheniin.
Hän vastasi tulevansa aamulla Lontooseen ja heti tänne.
Katsokaas, tohtori, heitä on kolme.
Hyvin eksentrisiä, mutta oikein rakastettavia.
Ei kaikkien mielestä.
Mutta minä olen hyvin kiintynyt heihin. Etenkin tyttöihin.
Tätinne pitäisi ehkä levätä.
Hän tuntuu vahvistuvan. Hyvällä onnella hän selviää tästä.
Toivon todellakin niin.
Margaret.
Voisitko olla lähtemättä retkille, kun Helen tulee?
On niin kaunis sääkin. Ja Tibby voi opiskella kiinaa.
Helen ei voi viipyä.
Hän sanoi käyvänsä vain pikaisesti.
Hänen on palattava Saksaan.
Ihanko totta? Helen on outo.
Helen on todella outo.
Lue tämä kirje. Hän ei ole aikeissa tulla takaisin.
Hänen osoitteensa on Lontoossa pankissa. Hän halua kirjeet sinne.
"Ovatko tavaramme Howards Endissä? Haluaisin pari kirjaa. Pitäkää muut."
- Mitä se tarkoittaa? - Ehkä hän on hullu.
Voi, Tibby.
Kerro, että Juley-täti on yhä vaarassa.
- Et valehdellut Juleyllekään. - Hän ei ole epätasapainoinen.
- Ja Helenkö mielestäsi on? - Sanoit itse niin.
- Sanoin, ettei hän on oma itsensä. - Mitä?
En tiedä, mitä ajatella, Tibby. En käsitä.
Olen kamalan huolissani.
Pyydetään häntä tapaamaan meidät-
- jos hän haluaa kuulla, missä hänen huonekalunsa ovat.
Kokeillaan sitä.
Olin varma, että hän tulisi.
- Mitä nyt, Tibby-kulta? - Outoa. Kysy herra Wilcoxilta.
- Henryltä? Miksi? - Hän on käytännöllinen.
Margaret yrittää sanoa, että sisaremme saattaa olla sekaisin.
Charles, tule sisään. Voisitko auttaa? Olemme taas pulassa.
En usko. Mitä tiedämme? Ei kai hän todella voi olla sekaisin?
Helen on ollut Englannissa kolme päivää, mutta ei tapaa meitä.
Hän kielsi pankkia antamasta osoitettaan.
Ne ovat keskeisimmät tietomme.
- Onko hän ennen toiminut näin? - Ei.
Hän kaipaa meitä. Siksi uskon, ettei hän ole kunnossa.
Ei ehkä sekaisin, mutta ei kunnossa.
Se on ihan helppoa. Minä hoidan.
Hänhän haluaa kirjansa. Sanotaan, että hänen on haettava ne itse-
- ja sitten menet sinne. Et kerro hänelle, että tulet.
- Ihan mahdotonta. - Ei minusta.
Se on mahdotonta, koska...
Koska me emme Helenin kanssa toimi niin.
- Ymmärrän. Teillä on erimielisyyksiä. - Niin.
Ja sen sijaan, että kohtaisit ne, annat sisaresi kärsiä yksin.
Hän saattaa olla sekaisin, mutta sinä pelkäät erimielisyyksiä.
- Ei hän ole sekaisin. - Haluatko apuani vai et?
- Ei noin. - Ei sotketa Howards Endiä tähän.
- Koko talohan on ihan sekaisin. - Ketkä me?
Poikaseni, keitä tarkoitat?
Anteeksi. Taidan aina tunkeilla.
No niin. Jos haluat apuani, niin saat sitä.
Meg?
- Hyvä on. - Hyvä. Minä sanelen.
"Rakas Helen, tavarasi ovat Howards Endissä."
Voit hakea ne maanantaina klo 15-
- kun taloudenhoitaja on paikalla.
"Margaret." Tai mitä haluatkin.
Menemme Henryn kanssa lounaan jälkeen sinne.
Viemme Helenin mielisairaalaan, kai...
Jos hän ei ilahdu nähdessään meidät.
- Voi, Tibby. - Neiti...
Vaivaako jokin sinua, Charles?
Ei, isä.
Saatat sekaantua isompaan asiaan kuin uskot.
- Kuinka niin? - Älä minulta kysy.
Hän on nyt talossa.
Kävin tallilla ja sieltä sanottiin, että nainen haki avaimen.
- En pysty siihen. - Juo kahvisi. Mennään.
- Margaret, sinun täytyy juoda. - Niin.
Margaret, et ole kunnossa. Voin mennä yksin.
Olen ihan kunnossa. Olen vain kamalan huolissani.
Kas näin. Nyt voimme lähteä.
WICKHAM TERRACES ASUNTOJA
Wilcoxit lähtivät Howards Endiin.
- Milloin he palaavat? - Herra Schlegel ei tiedä.
Hänen taksinsa on jo palannut. Se täytyy lähettää maatilalle.
Crane ei aja pihaan. Hän odottaa laakeripuiden takana.
Onko sinulla talon avaimet?
Jos hän ei ole kuistilla, voimme kävellä pihalla.
Tavoitteemme...
- Mitä nyt? - Otamme lääkärin kyytiin.
- Onko hän lääkäri? - Hän on hyvä.
- Tuskin Tibbyä vanhempi. - Helen tarvitsee lääkäriä.
Pyysit apuani. Minä autan. Hyvää päivää, Mansbridge.
Tässä on rouva Wilcox. Margaret, tohtori Mansbridge.
Jatketaan matkaa, Crane.
Meidän on varottava säikäyttämästä neiti Schlegeliä.
Olemme hyvin hermostuneita.
- Onkohan hänelle tapahtunut jotain? - Ei ole.
- Onko mitään perinnöllistä? - Hän on hyvin kiivas.
Hyvin tarkka henkisistä asioista ja sen sellaisesta.
Musikaalinen, kirjallinen, taiteellinen.
Hyvin normaali, hurmaava nuori nainen.
- Odottakaa tässä. Menen ensiksi. - Margaret, minä vaadin.
Margaret!
Meg!
Voi kultaseni!
- Onko kohde kunnossa? - Kyllä, kaikki kunnossa!
Voi kultaseni, anna anteeksi!
Näytät järkyttyneeltä. Päästä minut sisään.
- Mene pois, Henry. - Anna avaimet. Mitä teitte siellä?
- Kulta, mene pois. Minä hoidan sen. - Hoidat minkä?
- Lopeta ainakin tuo! - Lopeta mikä?
- Tämä on outoa. - En voi sille mitään.
- Teidän kaikkien on mentävä nyt. - Seis!
Luotamme apuunne, rouva Wilcox. Yrittäkää saada sisarenne ulos.
Älä viitsi, Margaret. Tämä on aivan tolkutonta.
- Lääkäri määrää. Avaa ovi. - En avaa.
- Tarvitsette meitä, rouva Wilcox. - Niin.
Sisarellani on vielä viikkoja synnytykseen.
- Margaret, Margaret! - Keneltä yrität salata tämän?
Te ette ole pätevä hoitamaan sisartani.
- Henry, lääkäristäsi ei ole hyötyä. - Rauhoitu.
Jos sanoisit jotain järkevää, päästäisin sinut. Mutta et sano sitä.
Kiusaat siskoani ilman syytä.
En salli sitä. Seison mieluummin tässä koko päivän.
Ehkä ei nyt, herra Mansbridge.
Nyt sinä, Henry. Mene nyt pois, kultaseni.
Minä pyydän varmasti neuvoasi myöhemmin.
Helen ja minä jäämme nyt tänne.
Anteeksi, jos olen töykeä, mutta sinun on mentävä.
Tulkaa, herra Wilcox.
- Miksi lähteä? - Minun on puhuttava Henryn kanssa.
Tämä on hänen talonsa.
- Charles ei suostu. - Emme kysy häneltä.
Palaan ennen pimeän tuloa.
- Dollylle ei ole kerrottu. - Eikö?
Margaret, sinä tulit!
- Toisinko teetä? - Ei kiitos, Dolly.
Veisitkö vauvan sisälle?
Ei alle puolivuotias kuuntele.
Haluaisimme olla kaksin.
Lähetättekin siis minut pois.
Mennään yhdessä sisälle, muru.
- Voinko tuoda jotain, Margaret? - Ei kiitos. Kovin ystävällistä.
- Istu alas. Olet varmasti väsynyt. - Pärjään kyllä.
- Onko kyse siitä, mitä pelkäsimme? - On.
Kultaseni, tästä tulee ikävä sotku.
Meidän on oltava ehdottoman rehellisiä ja suoria.
Minä en ole kirjailijatyyppejäsi, joista mikään ei ole pyhää.
Me olemme mies ja vaimo, emme lapsia.
Olemme molemmat kokeneet kaikenlaista.
- Onko sisaresi naimisissa? - Ei.
Ymmärrän.
On pakko kysyä hänen viettelijänsä nimeä.
Viettelijänsä? En tiedä sitä.
- Eikö hän kertonut? - En kysynyt, kuka hänet vietteli.
Se on hyvin tärkeää. Voimme toimia Helenin parhaaksi.
- Ketkä "me"? - Pyysin Charlesia kertomaan Tibbylle.
- Se oli tarpeetonta. - Hänen maineensa voidaan pelastaa.
Pakottamalla viettelijän naimaan hänet, vai?
Entä jos mies onkin jo naimisissa? Sellaistakin sattuu.
Sitten hänet tulisi löylyttää.
Minusta ei ole hyvä, että Helen jäisi yöksi Howards Endiin.
Vien hänet huomenna Lontooseen. Hän ei voi jäädä Englantiin.
Hän palaa Muncheniin kunnes lapsi syntyy.
Pyydän vain, että saamme viettää yhden yön-
- tavaroidemme joukossa ennen sitä.
- Annatko luvan? - En voi.
Pelkäätkö hänen tilansa laskevan sen arvoa?
Kultaseni, älähän nyt. Helen saa sympatiani. Autan häntä miten voin-
- mutten voi olla, kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Se on minun ja onnettoman tytön pyyntö.
Hän lähtee huomenna eikä vaivaa enää.
Hän pyytää, me pyydämme, että saamme viettää yhden yön talossasi.
Talossa, josta et välitä, ja jossa ei ole asuttu vuoteen.
Voiko hän?
Annatko sisarelleni luvan?
Annatko hänelle anteeksi? Kuten itse toivoisit saavasi.
Kuten itse asiassa olet jo saanut?
- Kuten minä olen saanut anteeksi? - Niin.
Minulla on lapseni ja rakkaan Ruthini muisto vaalittavana.
Minusta sisaresi olisi parempi mennä hotelliin.
Valitan. Katso, että hän lähtee talostani.
Mainitsit rouva Wilcoxin. Se on hyvin harvinaista.
- Saanko minä mainita rouva Bastin? - Et ole oma itsesi.
Nyt riittää! Näillä on yhteys.
Sinä sait rakastajattaren anteeksi, mutta ajat Helenin talostasi.
Olen saanut tarpeekseni suojelemisestasi.
Rouva Wilcox suojeli sinua liikaa.
Kukaan ei ole kertonut sinulle, mikä olet.
Olet sekaisin.
- Sano: "Tein saman, mitä Helen teki." - Ihan eri asia.
Kuinka niin? Sinä petit rouva Wilcoxia, Helen petti vain itseään.
Sinä pidit asemasi, hän ei voi pitää.
Sinulla on ollut vain mukavuutta. Hän saattaa kuolla.
Sinä olit yksinäinen.
Onko sinulla kanttia puhua minulle eroavaisuuksista?
En anna sinulle ja sisarellesi lupaa yöpyä Howards Endissä.
Ampuisin sisareni viettelijän. Te ette välitä.
- Välitän kovastikin. - Salaatte jotain.
Kun viimeksi näitte, mainitsiko hän ketään?
Wickham Placessa hän mainitsi ystävänsä, Bastit.
Joku häävieraista kertoi jotain yhteenotosta.
- Oliko hänellä suhde? - Anteeksi?
Oliko kyseessä mies? Tiedättekö te hänet?
Kuulkaa nyt, Wilcox. Helen on sisareni-
- ja teki mitä teki, minua ei kovistella, ei edes isänne talossa.
Vai niin. Olette siis uskottu.
He tapasivat talossanne. Tai hän puhui heistä.
En tiedä asiasta mitään.
Mikä perhe te olettekaan! Luoja isä-parkaa auttakoon.
Oletko varma, ettei meitä häädetä ennen aamua?
Toivon niin. Olen niin väsynyt, Meg.
Mutta nyt olen vakaa.
En milloinkaan raivoa enää Wilcoxeja vastaan.
Ymmärrän, miksi nait hänet, ja tiedän, että tulet onnelliseksi.
Oma Helenini.
Leonard-parka... Hän ei ole syypää mihinkään.
Olimme loppuun asti herra Bast ja neiti Schlegel.
Olin hyvin yksinäinen.
En halua koskaan nähdä häntä enää, vaikka se kuulostaakin kamalalta.
Hän olisi jumaloinut minua.
Kuinka vähän me tiedämmekään.
Kukaan muu kuin rouva Wilcox ei ole ymmärtänyt meitä.
Voinko tehdä jotain hyväksenne?
En saa unta. Meidän lienee paras puhua asia selväksi.
En voi antaa tämän jatkua.
Autan Heleniä miten voin, mutta haluan heidät ulos talosta.
- Menen siis auton kanssa klo 8. - Tai aiemmin. Äläkä käytä väkivaltaa.
Hei, Len!
Miten menee, Len?
Hei, Jacky.
- Lähden hiukan ulos. - Ulosko? Mitä kello on?
On vielä varhaista. Nuku sinä vain.
Nähdään myöhemmin.
Vaadin, että lähdette heti. Emme halua kenenkään näkevän.
Perheemme on arvostettu, jos joku näkee teidät...
Herra Bast!
Hänkö on siis täällä? En ole yllättynyt.
Nyt minä löylytän hänet perusteellisesti.
- Rouva Wilcox, tein väärin... - Ei! Charles!
- Missä on keppi! Hittolainen! - Charles, ei, ei!
- Ei! - Helen, Helen!
Lopettakaa!
Ei!
Leonard!
Leonard.
- Kiitos, että tulit. - Saitko viestini?
Lähden sisareni kanssa Saksaan.
Minun on kerrottava, että siitä tulee pysyvä kotini.
En voi antaa sinulle anteeksi. Jätän sinut. Avaimesi.
- Haluan kertoa sinulle jotain. - En halua kuulla.
Sisareni on sairas. Jatkan elämääni hänen kanssaan.
- Minne te menette? - Muncheniin.
Lähdemme kuolinsyyntutkimuksen jälkeen.
Tiedätkö, mikä kuolinsyyntutkimuksen tuomio on?
Herra Bastilla oli sydänvika. Hän ei olisi elänyt kauan.
Se vain edisti väistämätöntä. Niin lääkäri sanoi.
Tuomio tulee olemaan tappo.
Tappo. Mikään muu ei ole mahdollinen.
Puhuin poliisin kanssa. Ja tuomioistuimen kanssa.
Olen käyttänyt kaiken vaikutusvaltani.
Charles joutuu vankilaan.
En henno kertoa hänelle.
En tiedä, mitä tehdä.
Olen hajalla. Olen lopussa.
Mutta...
Olisipa Henry täällä nauttimassa tästä.
Kuinka näin kauniilla ilmalla viitsii olla sisällä?
Hyvin vaikeaa.
Meg, onko hän sairas? En oikein saa selvää.
Ei sairas. Loputtoman väsynyt.
Hän teki koko ikänsä kovasti töitä, eikä huomannut mitään.
Sellaiset ihmiset sortuvat, kun huomaavat.
Meg, saanko kertoa jotain?
- Pidän Henrystä. - Olisi outoa, jos et pitäisi.
- Ennen en pitänyt. - Et ennen.
Toivottavasti tämä on pysyvää.
En olisi arvannut tätä kaksi vuotta sitten.
- Sinä sait sen aikaiseksi. - Minäkö?
Niin, vaikka et itse sitä ymmärräkään.
Sinä keräsit sirpaleet ja loit meille kodin.
Etkö lainkaan huomaa, kuinka sankarillinen elämäsi on?
En. Se ei ole lainkaan sellainen.
Mutta onhan se!
- Varohan vähän. - Konklaavi päättyy lopultakin.
Isä kutsuu teitä. Puhuimme liikeasioista, mutta taisitte tietää.
Niin tiesin.
Sopiiko tämä kaikille?
En halua valituksia, että olin epäreilu.
- Sen on ilmeisesti sovittava. - Anteeksi.
Jos vain sanot, jätän talon sinulle.
- En tarvitse, kun olen Afrikassa. - Et ehkä ole siellä enää pitkään.
En kuitenkaan halua olla täällä.
- Sopiiko tämä sinulle, Evie? - Totta kai, isä.
- Entä sinulle, Dolly? - Oikein hyvin.
Luulin Charlesin haluavan sen pojille-
- mutta hän ei kuulemma voi asua täällä päin enää.
Charles sanoi, että meidän pitäisi muuttaa nimeä-
- mutta Wilcox sopii meille hyvin, eikä mieleeni tulee muuta nimeä.
Sitten annan Howards Endin vaimolleni.
Kaikkien on ymmärrettävä se.
Ettei kuoltuani tule kateutta tai yllätyksiä.
En jätä vaimolleni lainkaan rahaa. Hän halusi niin.
Hänelle määrätyt rahat jaetaan teille.
Hän aikoo jättää talon sisarenpojalleen kuoltuaan.
- Ymmärtävätkö kaikki sen? - Sisarenpojalleen? Älä viitsi.
Paul, lupasit olla ihmisiksi.
- Hei sitten tyttöseni. Älä huoli. - Hei sitten, isä.
Outoa, että rouva Wilcox halusi Margaretin saavan Howards Endin-
- ja nyt hän saa sen loppujen lopuksi.
- Näkemiin. - Näkemiin.
Näkemiin, Dolly.
- Hei sitten, isä. - Hei sitten, poikaseni.
Pidä huolta itsestäsi.
- Näkemiin, rouva Wilcox. - Näkemiin.
Kertoisitko, Henry...
Halusiko rouva Wilcox jättää Howards Endin minulle?
Halusi.
Mutta se on vanha tarina.
Kun hän oli sairas, olit hänelle ystävällinen-
- ja hän halusi korvata. Hän ei ollut oma itsensä.
Hän kirjoitti paperinpalalle "Howards End".
Tutkimme sen huolella, mutta se oli selvästi haihattelua.
En arvannut, että Margaretista tulisi minun.
Teinkö minä väärin?
Et tehnyt, kultaseni.
Mitään ei ole tehty väärin.
Mitä tuo on?
He tulivat lopulta!
Voi kultaseni. Anteeksi.
- Helen, mitä nyt? - Nurmi kasvaa kuin mieletön.
Menimme niityn päähän, ja siellä on valtavasti heinää!
Suomennos: www.sdimedia.com